Sherlock!
- Det er bare et magisk triks. - Nei...
Hold opp nå.
Bli hvor du er. Ikke rør deg!
Hold blikket på meg.
- Kan du gjøre dette for meg? - Hva da?
Denne telefonsamtalen er mitt avskjedsbrev.
Er det ikke det folk gjør? Etterlater seg et brev.
Når da?
- Farvel, John. - Nei.
Sherlock!
Se på meg, John. Og sov.
Du synker dypt ned i søvnen.
Sånn, ja.
Det eneste du hører i hodet, er min stemme som omslutter deg.
Du kommer til å våkne om tre, to, én...
...null.
Slipp meg fram! Det er min venn.
- Pisspreik. - Det var sånn han gjorde det.
- Derren Brown? Sherlock er død. - Er han virkelig det?
Molly Hooper viste oss liket.
Det var Moriartys kropp med en ansiktsmaske.
Bungystrikk, ansiktsmaske og Derren Brown.
To år har gått, og teoriene dine blir stadig dummere.
Du vet de brosteinene som han landet på...
Skyldfølelse, der har vi det.
Du fikk alle til å tro at Sherlock var en bløff.
Det var det som tok livet av ham.
Tror du at dine dumme teorier kan forandre på det?
- Jeg tror på Sherlock Holmes. - Han kommer ikke tilbake.
Politiets utredning viser at Moriarty sto bak den fiktive Richard Brook.
Tumulter oppsto i retten da Sherlock Holmes ble frikjent for alle anklager.
Dommen kommer for sent for detektiven som ble kjent for to år siden.
Man spør seg nå hvorfor politiet lot det gå så langt.
Sherlock Holmes falt fra taket på Barts sykehus, og venner hevder...
Skål for dem som har forlatt oss.
For Sherlock. Må han hvile i fred.
Du brøt deg inn her av en grunn. Fortell hvorfor, så får du sove.
Husker du hvordan det er å sove?
Hva?
Hva sa han?
At jeg har vært i marinen og hadde et ulykkelig kjærlighetsforhold.
At jeg ikke har strøm på badet, og at min kone ligger med naboen.
Kistemakeren.
Hvis jeg går hjem nå, tar jeg dem på fersk gjerning. Jeg visste det!
Jaha, min venn. Nå er det bare du og jeg.
Du aner ikke hvor vanskelig det var å finne deg.
Et underjordisk terrornettverk planlegger et stort angrep på London.
Jeg er redd for at ferien er over...
...kjære bror.
Tilbake til Baker Street, Sherlock Holmes.
Har du småpenger?
Hører du! Har du småpenger?
- Det var det dummeste jeg har gjort. - Du invaderte jo Afghanistan.
MYSTISK SKJELETT
Du har hatt fullt opp, hva? En ordentlig flittig maur.
Det tok to år å sprenge Moriartys nettverk.
- Greide du det? - Den serbiske cellen var den siste.
Du ble veldig godt kjent med baron Maupertuis.
- For et opplegg. - Kolossalt.
Men nå er du i sikkerhet.
- Et lite takk ville ikke skade. - For hva?
For at jeg grep inn. Har du glemt det? Jeg driver normalt ikke med feltarbeid.
- Du så på at jeg ble slått helseløs. - Jeg fikk deg ut.
- Hvorfor grep du ikke inn før? - Jeg kunne ikke risikere å bli avslørt.
- Du nøt det. - Sludder.
Vet du hvordan det var å arbeide under dekke?
Snike meg inn i deres rekker? Alt bråket, menneskene...
- Jeg visste ikke at du kunne serbisk? - Nei.
Men det er et slavisk språk med mange tyrkiske og tyske lånord.
- Det tok et par timer. - Du har mistet grepet.
Det er alderen, bror. Det rammer oss alle.
- Du bruker vel ikke sukker, du? - Nei.
- Man glemmer sånne ting. - Ja.
- Det er visst mange ting man glemmer. - Ja...
- Barten får deg til å se eldre ut. - Jeg bare prøver.
Du ser eldre ut.
- Du... - Jeg har ingen rett til å kreve noe.
- Men én eneste telefon hadde holdt. - Jeg vet det.
Etter alt vi var med på.
Jeg er lei for det.
Jeg skjønner at det var tungt for deg etter at...
Jeg lot bare alt fare, mrs Hudson.
Med tiden ble det stadig vanskeligere å ringe.
Skjønner du hva jeg mener?
- Dette krever din fulle oppmerksomhet. - Hva synes du om skjorten?
Jeg skal finne terrorcellen din hvis du får meg til London.
Jeg må bli kjent med byen igjen. Kjenne byens puls.
En av de våre menn døde for å få vite dette.
Alt tyder på at terrorister planlegger et angrep på London.
Og John Watson?
- Har du truffet ham? - Vi møtes hver fredag for en matbit.
Jeg har holdt et øye med ham, men ikke gjort noe for å forberede ham.
Den må vekk. Jeg vil ikke bli sett i selskap med en gammel mann.
Jeg orket ikke å leie den ut.
- Han lot meg ikke få tørke støv. - Jeg vet det.
Hvorfor har du skiftet mening?
- Jeg har noe å fortelle deg. - Å nei, er det alvorlig?
Nei, jeg er ikke syk, men jeg...går videre.
Du flytter utenlands.
Nei, ikke det. Jeg har truffet noen.
- Så flott! - Jeg har planlagt å fri.
- Så fort etter Sherlock? - Ja.
- Hva heter han? - Det er en kvinne.
- Snakk om å gå videre. - Sherlock var ikke kjæresten min.
- Alle må leve som de vil. - Jeg er ikke homofil!
Jeg skal overraske John. Dra til Baker Street og hoppe ut av en kake.
Han bor ikke der lenger, og hvorfor skulle han det? Det har gått to år.
- Han har gått videre i livet. - Hvilket liv? Jeg har jo vært borte.
- Hvor er han i kveld? - Hvordan skulle jeg vite det?
Han har booket et bord til middag i Marylebone Road.
De har en Saint-Émilion fra 2000. Selv foretrekker jeg 2001-årgangen.
- Da tror jeg at jeg stikker innom der. - Det er mulig at du ikke er velkommen.
Tøys. Hvor er den? Du vet hva jeg mener.
- Velkommen tilbake, mr Holmes. - Takk...
Bror.
Kan jeg hjelpe Dem?
VORDENDE FAR
Din kone sendte en SMS. Veene kan ha begynt.
Unnskyld.
Jeg ber så mye om unnskyldning. La meg tørke av den for deg.
Hvis du er ferdig, kan jeg ta den, sir.
Ta denne menyen. Den er helt lik.
- Kan jeg hjelpe deg? - Jeg vil ha en god champagne.
- Fine årganger alle sammen. - Hva vil du anbefale?
Alle er gode, men den jeg personlig foretrekker...
Den nederste er min favoritt.
- Den er som en venn fra fortiden. - Da tar jeg den, takk.
Den er kjent, men med innslag av...overraskelse.
- Så overrask meg. - Jeg gjør så godt jeg kan.
Beklager at det tok lang tid.
- Er alt i orden? - Ja da, helt topp.
Hva ville du spørre om?
- Mer vin? - Jeg har vann, takk.
Ja...?
Jo, Mary...
Jeg vet at vi ikke har kjent hverandre så lenge...
- Fortsett. - Jeg skal det.
Jeg har ikke hatt det lett de siste par årene, men å bli kjent med deg...
- Det var det beste som kunne skjedd. - Ja. Jeg er det beste som kunne skjedd.
- Unnskyld. - Nei da...
Så...
Hvis du vil ha meg, kan du tenke deg å...
Hvis du kan tenke deg å...
En årgang med velkjente kvaliteter og en del nye innslag...
Som å se en gammel venn i en stor forsamling.
Alvorlig talt, kan du...
Interessant hvordan en smoking kan gjøre en servitør så anonym.
John?
Hva er det?
Den korte versjonen er:
Ikke død.
Litt stygt å komme så brått på deg, men det var veldig morsomt.
- Det var ingen god unnskyldning... - Du er...
- Du hoppet fra et tak og døde. - Nei, jeg har sjekket.
- Kan din også vaskes av? - Skjønner du hva du har gjort?
Det slår meg plutselig at jeg skylder deg en unnskyldning.
- John, prøv å... - To år.
To år.
Jeg trodde...
...at du var død.
Du lot meg sørge.
Hvordan kunne du gjøre det?
Før du gjør noe du vil angre, la meg stille deg ett spørsmål:
Skal du beholde den der?
Det var tretten mulige scenarier. Jeg ville helst unngå å dø.
Å komme meg ned til en parkert varebil var umulig. Vinkelen var for spiss.
Iblant er du utrolig tjukk i huet. Jeg blåser i hvordan du gjorde det.
- Jeg vil vite hvorfor. - Fordi Moriarty måtte stanses.
Ja vel, hvorfor jeg ikke...
- Det er litt vrient å forklare. - Jeg har hele kvelden på meg.
- Det var først og fremst Mycrofts idé. - Så det var din brors plan?
Ville han ikke ha klart det uten en medhjelper? Unnskyld.
- Var det bare han som visste noe? - Og noen til.
Det var en svært omstendelig plan.
Hvem andre visste det?
- Hvem? - Molly og noen hjemløse kontakter.
Din bror, Molly Hooper og rundt hundre uteliggere.
Nei! Høyst 25.
Mener du alvor med den barten?
- Ja. - Er du sikker?
- Mary liker den. - Nei, det gjør hun ikke.
Jeg visste ikke hvordan jeg skulle si det.
Dette har jeg virkelig savnet!
Ett ord hadde holdt, Sherlock.
Ett ord for å la meg vite at du var i live.
Jeg ville kontakte deg, men jeg var redd du skulle forsnakke deg.
Så det er min feil? Er det bare jeg som er uenig og reagerer normalt?
- Overreagerer. - John!
Du iscenesetter din egen død og tror at det er helt i orden.
- Folk må ikke vite at jeg er i live! - Er det fremdeles hemmelig?
- Ikke si det til noen. - Herre min gud...!
London trues av et terrorangrep, og jeg trenger din hjelp.
Min hjelp?
Tilstå at du har savnet det.
Spenningen som får blodet til å pumpe. Du og jeg mot verden...
Jeg sa jo unnskyld, akkurat som man skal gjøre.
Du vet ingenting om menneskelig natur, hva?
Natur, nei. Det menneskelige? Nei.
Jeg skal overtale ham.
- Vil du? - Absolutt.
ENEBARN SYKEPLEIER
HEMMELIG TATOVERING BAKER BRØD
Mary!
- At det går an å bli så frekk. - Jeg liker ham.
- Hva? - Jeg liker ham.
De kommer til å ta livet av deg.
- Din jævel. - Det var på tide å komme tilbake.
- Du er blitt mindre påpasselig, Graham. - Greg.
... med en så viktig antiterrorlov er det viktig å få fortgang i...
Bli hvor du er! Ikke rør deg.
- Hold blikket på meg. - Hva er det som skjer?
Kan du gjøre dette for meg?
- Gjøre hva? - Dette er mitt avskjedsbrev.
Er det ikke det man gjør? Etterlater seg et brev.
- Når da? - Farvel, John.
Sherlock!
Hva? Er du ikke riktig klok?
Det er like sannsynlig som dine teorier.
- Hvis du ikke tar dette på alvor... - Jeg gjør det! Vi bør ikke ha luer.
Jeg dannet "Den tomme likbilen" for at likesinnede kunne drøfte teorier...
Jeg er overbevist om at Sherlock lever!
LUEDETEKTIVEN LEVER
Herregud...
Herregud!
SHERLOCK LEVER
"Hans lydløse bevegelser minnet om en blodhund som hadde fått los."
"Han ville blitt en strålende forbryter om han hadde valgt forbryterbanen."
Din berømte blogg er ikke historie lenger, nå når han... Hva gjør du?
- Vasker meg. - Du barberer den vekk.
- Du hater den jo. - Sherlock, mener du.
- Skal du treffe ham igjen? - Nei, jeg skal jobbe.
- Et halvt års stikkende kyss, men nå... - Jeg barberer meg ikke for Sherlock.
- For et bra T-skjorte-trykk. - Hold munn, ellers blir det giftermål.
London er en stor kloakk der alskens forbrytere og løsgjengere samles.
Iblant handler det ikke om "hvem", men om "hvem som vet?"
Hvis han sier opp avisen, vil jeg vite det.
Det samme om hun forlater London uten å sette hunden på kennel.
Noen personer er "markører". Hvis de rører på seg, er noe på gang.
Som rottene som forlater det synkende skipet.
Fengslende, men terrortrusselen er satt til "kritisk".
- Kjedelig. Din tur. - Vi har sikre opplysninger om angrepet.
Terroristgrupper planlegger angrep hele tiden. Det er som golf for dem.
- En agent ofret sitt liv. - Han ville vel bare vise seg.
Så ingen av dine "markører" oppfører seg mistenkelig? Din tur.
Nei, men jeg finner svaret i form av et merkelig blogginnlegg,-
- en uventet reise ut på landet eller en feilplassert kontaktannonse.
Jeg har forsikret statsministeren om ditt engasjement i saken.
- Pokker heller. - Knust hjerte - ikke din spesialitet.
"Jeg er den smarte av oss", sa du. Jeg trodde at jeg var en idiot.
Det trodde vi begge at du var. Helt til vi møtte andre barn.
For en tabbe. De ville vel at vi skulle få venner.
Venner, ja...
- Ja, du driver jo med sånt nå. - Men ikke du?
Hvis du er treg i mine øyne, hva er da vanlige mennesker? Rene gullfisker.
Jeg var borte i to år. Jeg trodde du ville fått deg en gullfisk så lenge.
Skift tema - nå.
Ditt hemmelige nettverk vil avsløre seg i noe ubetydelig eller underlig.
- Apropos... - Tenk, der sitter han i lenestolen.
- Er det ikke fantastisk? - Jeg kan knapt styre meg.
Innerst inne er han glad for å se deg.
- Hvem av oss? - Begge to.
- La oss leke noe annet. - Hvorfor?
Terrortrusselen står på kritisk. Jeg lar bare tiden gå.
Vi tar "utledninger". En klient glemte denne.
- Jeg har ikke tid. Jeg vinner alltid. - Og akkurat derfor kan du ikke motstå.
Jeg kan motstå bereiste, engstelige og utrente vanemennesker med dårlig ånde.
- Og en ensom ulv, vel? - Hvorfor skulle han være det?
- Tyder størrelsen på en mann? - Ikke vær dum.
Små hårstrå i svetteflekkene viser at han er nyklippet.
Det fins kvinner med kort hår. Ikke for at du noensinne har snakket med en.
Han er sentimental som har reparert lua tre...
Fem ganger! Og det koster mer enn lua, så han er knyttet til den.
To reparasjoner er sentimentalitet, fem er tvangshandlinger.
Neppe. Han glemte jo lua her.
Den er solbleket, og det tyder på en utlandsreise - til Peru.
- Det er alpakkaull. - Nei, islandsk saueull.
Svært egenartet. Jeg har blogget om hvor mye strekk naturfibre tåler.
Interessen er sikkert enorm.
- Du sa at han var engstelig. - Venstre dusk er bitt i stykker.
Og vanemenneske, fordi den høyre er urørt.
- Lukten på dusken avslører ånden. - Elementært.
Du så ikke at han er en ensom ulv.
- Det ligger rett i dagen. - Forklar.
Eieren av en så latterlig lue omgås neppe andre mennesker.
Han er ikke nødvendigvis ensom selv om han er annerledes.
- Nettopp. - Unnskyld?
Han er annerledes, så hvorfor skulle han ha noe imot det?
Hvorfor skulle noen ha noe imot det.
Jeg er ikke ensom, Sherlock.
Hvordan vet du det?
Ja, tilbake til arbeidet. Adjø.
Tilbake til arbeidet.
Mr Summerson. Testikkel som ikke har falt ned.
- Sherlock, snakk med John. - Han har vist hvor han står.
Bare slapp av, mr Summerson.
- Hva sa han? - Dra til...
Huff, da.
- Hei. - Mrs Reeves. Sopp.
Ja vel.
- Du ville snakke med meg. - Ja.
Molly, kunne du... Kunne du tenke deg...?
- Spise middag? - Løse forbrytelser?
Ikke noe å skjemmes over, mrs Reeves. Jeg anbefaler en kur med...
Apetestikler. Nok om professor Presbury og tilbake til deg.
- Skal jeg ta notater? - Hvis du vil.
- John gjør det, og hvis jeg er han... - Du skal være deg selv.
Bare jeg og Helen har hatt tilgang til kontoen.
Hvorfor skyldte du ikke på din kone? Fordi du tømte kontoen.
Gått ned i vekt, farger håret, utro... - Neste!
Mr Blake. Hemoroider.
Mr Blake.
Så e-postene fra din brevvenn opphørte plutselig?
Du trodde at han var den store kjærligheten.
Stefaren er kjæresten på nettet.
Han knuser hjertet hennes. Hun bor hjemme og bidrar med sin lønn.
Du har vært en skikkelig...
...pissepotte. Det er antakelig bare en liten infeksjon.
- Dr Verner er din fastlege, ikke sant? - Han har alltid tatt hånd om meg.
Jeg selger blader og DVD-filmer i en liten butikk på Church Street.
Disse godbitene kan kanskje interessere deg.
"Tre beundrere" er en fulltreffer. Frekk som søren.
"Britiske ryper" - mye det samme.
"Den hellige krigen" høres kanskje litt kjedelig ut,-
- men den handler om en nonne med en masse hull i drakten.
- Sherlock, kom du for å plage meg? - Hva mener du?
- "Hva mener..." Du lurer ikke meg. - Du er blitt gal.
Fransken din er bedre, og forkledningen er elendig!
Har du kjøpt det i en morobutikk?
Herregud... Jeg ber så mye om unnskyldning.
Herregud! - Ingen fare.
- Denne saken forbløffer oss. - Det betviler jeg ikke.
FURU? GRAN?
SEDERTRE NYE MØLLKULER
KARBONPARTIKLER
BRANNSKADE
- Hva er det? Du har funnet noe, hva? - Kanskje.
- Skrytepave. - Hold munn, John. - Det var ikke noe.
- Hei. Er du sikker? - Jeg er sikker.
- Cath venter. Vi sees senere. - Ha det.
- Er det sånn det skal bli fremover? - Vi bare prøver.
- Og John? - Han er ikke aktuell lenger.
- Tog? - Ja.
- Mann, 40-50 år. Eller vil du...? - Nei da, bare fortsett.
- Sjalu? - Hold munn!
- Det rimer ikke. - Hva da?
- Skjelettet kan ikke være mer enn... - Et halvt år.
"SÅNN GJORDE JEG" AV JACK THE RIPPER
- Oi... - "Sånn gjorde jeg" av Jack the Ripper.
- Umulig... - Velkommen til min verden.
Besserwisser.
- Å forklare det er vel å fornærme deg? - Nei, fornærm i vei.
Liket er et halvår gammelt og kledd i viktorianske klær fra et museum.
De har sittet på en dukke vendt mot sørøst ut fra blekingen av stoffet.
De ble solgt videre etter en brann for en uke siden.
- Så alt er en bløff? - Ja.
- Hvorfor anstrenge seg sånn? - Det er spørsmålet, John.
Se opp for avstanden mellom toget og perrongen.
- Takk for at du sparte på den. - Ingen årsak.
Hva gjelder saken, mr Shilcott?
- Kjæresten min beundrer deg veldig. - Kjæreste?
- Unnskyld, fortsett. - Jeg liker tog.
Jeg jobber på t-banen og sletter filmer fra overvåkingskameraene.
Jeg oppdaget noe som virket litt merkelig.
Dette er siste toget på Westminster stasjon forrige fredag.
En mann går inn i bakerste vogn. - Det er den korrekte betegnelsen.
- Han sa jo at han liker tog. - Neste stasjon er St James's Park.
Interessant, ikke sant? Han går inn i siste vogn.
Ved neste stasjon er vognen tom.
Forklar det, mr Holmes.
- Kan han ikke ha hoppet av? - Dørene kan ikke åpnes i fart.
Føreren har ikke vært på jobb siden.
- Han hadde visst fått noen penger. - Bestukket?
Hvis føreren var innblandet, må passasjeren ha gått av.
Sporet går direkte mellom stasjonene. Det er ingen sidetunneler - ingenting.
En mann forsvinner uten at toget stanser.
Han ser kjent ut.
Unnskyld deg!
Reisen mellom stasjonene tok ti minutter i stedet for fem.
Jeg trenger alle de kartene som fins.
Sulten? Jeg vet om et sted der eieren gir meg ekstra porsjoner.
- For at du renvasket ham? - Jeg hjalp ham å sette opp hyller.
- Sherlock, hvorfor gjorde du det? - For å si takk.
- For hva? - For alt du gjorde for meg.
- Jeg mener det. - Jeg ville hjelpe deg.
Moriarty gjorde en tabbe.
Den som han trodde ikke betydde noe for meg,-
- var den som betydde mest.
Det var du som gjorde det mulig.
- Men du kan vel ikke gjøre dette igjen? - Det har vært en fin dag, men jeg...
Gratulerer, forresten.
Vi møttes ikke på jobben, men hos venner.
Han har hund, og vi pleier å gå på puben.
Jeg har truffet hans foreldre, venner... Hvorfor forteller jeg dette?
Jeg håper at du blir lykkelig, Molly Hooper. Det fortjener du.
Alle menn du faller for, kan jo ikke være sosiopater.
Kanskje de er min type.
REDD SJELER NÅ! JOHN ELLER JAMES WATSON?
HELGEN ELLER SYNDER? JOHN ELLER JAMES?
Mrs Hudson, jeg tror at noen har kidnappet John.
- Hvem er du? - Hans forlovede.
- Mary? Hva står på? - Jeg fikk en SMS.
Det er ikke spam, men en kode.
Første ordet, og så hvert tredje. "Redd John Watson."
Nå!
- Hvor skal vi? - Saint James the Less er en kirke.
Kom du med bil? Det går for sakte.
- Hva venter vi på? - Denne.
BEREGNET ANKOMST: 10 MINUTTER
TAMPEN BRENNER TI MINUTTER
- Hva vil de gjøre med ham? - Jeg vet ikke.
ÅTTE MINUTTER, OG TIDEN GÅR...
Pokker!
BEREGNET ANKOMST: 5 MINUTTER
Dere kan ikke kjøre der.
FÅ OPP FARTEN, DET BLIR VARMERE...
Nei, dette går ikke. Jeg henter noe som får fart på det.
Hjelp!
HENRETTELSEN UTSATT TO MINUTTER
BEREGNET ANKOMST: 1 MINUTT
Guy Fawkes liker det ikke, pappa.
Gå litt vekk, Zoe. Tilbake.
SYND Å SLUKKE JOHNS FLAMME
Hva betyr det?
Herregud!
Hjelp!
Unna!
Flytt dere!
Unna. - John!
- John!
- Hjelp! - John!
John?
...og det var ikke det jeg sa. Det var da jeg oppdaget at den var borte.
Jeg spurte om han hadde sett bak sofaputene. Han mister alltid noe der.
Nøkler, mynt, drops og ikke minst brillene sine.
"Få deg en snor til dem", sa jeg. "Som Larry Grayson?", svarer han.
Fant dere lottokupongen til slutt?
Ja, vi rakk bussen. Vi har sett St Pauls-katedralen og Tower.
Men i parlamentet slipper ingen inn. Det er en viktig debatt som pågår der.
- John! De skulle akkurat til å gå. - Hvis du har en sak...
- Vi blir til lørdag. Slå på tråden. - Ut med dere.
Vi er så glade for at det er slutt på alle de stygge anklagene mot deg.
Ring litt oftere. Hun er urolig for deg.
- Lov det. - Jeg lover.
Jeg beklager. Det var bare mine foreldre.
Mycroft prøvde å få meg til å bli med dem på "Les Misérables".
- Var det dine foreldre? - Ja.
- Det var ikke hva jeg... - Hva?
De så så...
...vanlige ut.
Det er et kors jeg må bære.
Visste de det også?
- At du har lekt gjemsel i to år? - Kanskje det.
- Derfor kom de ikke i begravelsen. - Beklager igjen.
Unnskyld.
- Du har barbert den vekk, ser jeg. - Ja, det var ikke noe for meg.
- Jeg foretrekker glattbarberte leger. - Det hører man ikke så ofte.
- Hvordan føler du deg? - Ålreit, men litt røkt.
Hvem sto bak det som skjedde i går? Og hvorfor gikk de løs på meg?
- Jeg vet ikke. - Har det med terrortrusselen å gjøre?
Jeg ser ikke noe tydelig mønster.
Hvorfor ofret en agent livet for så ubetydelige opplysninger?
Et underjordisk nettverk skal angripe London.
Her er mine rotter. Mine markører.
Folk som kan bli arrestert eller miste sin diplomatiske immunitet.
Gjør de noe underlig, er noe på gang. Fem er som vanlig, men den sjette...
Lord Moran, aristokrat og bistandsminister, en samfunnsstøtte.
Han har jobbet for Nord-Korea siden 1996. Han er Storrotta.
Han har gjort noe veldig mistenkelig.
Det var underlig. Kan han ikke ha gått av?
Ikke etter kartene å dømme. Det er noe jeg har oversett.
Hvilket terrornettverk dreier det seg om?
Etterretningstjenesten har vel en liste?
- Rotta har kommet ut av hullet. - Kanskje al-Qaida eller IRA...
For en idiot jeg har vært!
Det er strålende!
- Informasjonen er ekstremt spesifikk. - Hva mener du?
Det er bokstavelig talt et undergrunnsnettverk.
Iblant blir man lurt selv om svaret ligger rett foran øynene på en.
Sju vogner kjører fra Westminster, men bare seks kommer til St. James's Park.
- Men det er umulig. - Moran forsvant ikke, vogna forsvant.
- Føreren må ha koblet den fra. - Det er jo ingenting mellom stasjonene.
Nei, men faktum er at vogna forsvant, så den må være et sted.
- Hvorfor skulle noen koble den fra? - Vogna forsvant før Westminster.
Lord Moran forsvinner, og du er nær ved å bli brent levende.
- Hvilken dato er det i dag? - November... Herregud.
Lord Moran sitter i overhuset.
I kveld stemmer de om antiterrorloven.
Men han er ikke der i kveld. Ikke den 5. november.
Kruttsammensvergelsen.
Det fins verken sidespor eller nedlagte stasjoner der.
Området er et kaos av gammelt og nytt.
Charing Cross består delvis av gamle stasjoner.
Det er ingen av dem. St. Margaret Street, Sumatra Road...
Vent! Sa du "Sumatra Road"?
Jeg visste at det var noe kjent ved det.
Det var en stasjon der. Den ble stengt før den åpnet.
De bygde perrongene og trappene, men aldri stasjonen over bakken.
- Rett under Westminster-palasset. - Hva er det der nede? En bombe?
Mange eksperter spår en svært jevn avstemming om antiterrorloven.
Regjeringen kaller avstemmingen for parlamentets viktigste.
Hva slags frihet verner vi om når vi spionerer på vårt eget folk?
Dette er orwellske tilstander...
- En bombe i t-banevogna, altså? - Det må være det. Hva gjør du?
Jeg ringer til politiet. De må evakuere parlamentet.
De er bare i veien. Dette er mer effektivt.
- Og ulovlig. - Litt.
INGEN DEKNING
- Hva driver du med? - Jeg kommer.
Jeg forstår ikke dette. Hvor ellers kan den være?
Oi!
Hva?
- Vent... Skinnene er strømførende. - Bare unngå å komme borti dem.
- Ja. Bare å unngå dem. - Denne veien.
- Er du sikker? - Ja.
Se der.
John.
Sprengladninger.
Det er ingenting her.
Ikke det?
Dette er bomben.
Hele vogna utgjør selve bomben.
- Vi må tilkalle bombegruppa. - Det er det ikke tid til nå.
Hva gjør vi, da?
- Ingen anelse. - Finn på noe.
- Hvorfor skulle jeg vite det? - Du er Sherlock Holmes.
- Kan ikke du desarmere en bombe? - Jeg er bare lege.
Og soldat, som du stadig påpeker.
- Kan vi ikke rive av tidsuret? - Det vil utløse bomben.
Herregud!
- Hvorfor ringer du aldri til politiet? - Det hjelper ikke nå.
Du kan ikke slå av bomben, og du ringte ikke til politiet!
- Gå, John. Gå nå. - Jeg rekker ikke å komme meg vekk.
Hvis vi ikke gjør noe, kommer folk til å dø!
Bruk minnekilden din. Du har lagret alle mulige faktakunnskaper der.
Skulle "hvordan desarmere en bombe" være gjemt der inne et sted?
Kanskje.
Tenk! Vær så snill, tenk.
Tenk!
Herregud!
Nå er det slutt.
- Herregud. - Slå den av...
Beklager.
Hva?
Jeg klarer det ikke, John. Jeg vet ikke hvordan man gjør det.
Tilgi meg. Vær så snill, tilgi meg for all den smerte jeg har påført deg.
Nei du, dette er enda et av dine forbaskede triks.
Du prøver å få meg til å si noe pent.
- Ikke denne gangen. - For å sette deg selv i godt lys.
- Jeg ville så gjerne at du skulle leve. - Det skulle du ikke ha ønsket.
Uten meg hadde du ikke stått her.
Du ville hatt et liv foran deg, sammen med Mary.
Jeg vet det.
Sånne ting er vanskelig for meg.
Jeg vet det.
Du er det beste og klokeste mennesket jeg har kjent.
Selvfølgelig tilgir jeg deg.
Moriartys nettverk bredte seg ut som en kreftsvulst. Derfor la vi en plan.
Mycroft ga Moriarty opplysninger om meg,-
- og Moriarty ga oss små hint om nettverkets omfang.
Vi slapp ham for å la ham tro at han hadde overtaket.
Så lot jeg Moriarty ødelegge mitt gode rykte bit for bit.
Jeg ville overbevise ham om at han endelig hadde beseiret meg.
Det var tretten mulige scenarier på taket.
Alle var nøye planlagt og hadde hvert sitt kodenavn.
I tillegg til å ødelegge mitt rykte ville Moriarty se meg død.
Du kan arrestere eller torturere meg. Du kan gjøre hva du vil med meg.
Men ingenting vil hindre dem i å skyte.
Dine eneste tre venner kommer til å dø, med mindre...
- Med mindre jeg tar livet av meg. - Du må tilstå at det er litt mer sexy?
Jeg innså ikke hvor langt Moriarty var villig til å gå.
Hans dødsønske var tydelig allerede ved vårt første møte.
Det hastet. Jeg kontaktet min bror og satte ballen igang.
Så gjorde alle sitt.
KLART FOR LAZARUS
Det er bare et magisk triks.
Hold opp.
Bli hvor du er. Ikke rør deg.
Greit.
Hold blikket på meg! Kan du gjøre det for meg?
John måtte stå der så ambulanse- parkeringen sperret utsikten hans.
Sherlock!
Jeg måtte treffe luftputa, og det gjorde jeg.
Det hastet. Luftputa måtte fjernes før John kom fram.
Men han måtte se et lik. Det var Mollys oppgave.
Vi sprang den ene veien, og John sprang den andre.
Vår vel-timede syklist sørget for at han ble satt ut av spill et øyeblikk.
Da rakk jeg å bytte plass med liket på fortauet.
Resten var bare rekvisitter.
Og så til slutt: En squashball i armhulen.
Med stort nok trykk stopper pulsen øyeblikkelig.
Slipp meg fram... Han er min venn.
Vi hadde forutsett alle eventualiteter. Det gikk som smurt.
Molly Hooper var altså med på det?
Husker du jenta som ble kidnappet av Moriarty?
Du tok skrikene som bevis på min skyld.
Moriarty hadde brukt en som liknet veldig på meg,-
- og kvittet seg med vedkommende når han ikke lenger var nyttig.
På et likhus et sted fantes altså et lik som liknet på meg.
Molly fant liket og jeg ga dem en frakk. Jeg har så mange.
- Og krypskytteren som siktet på John? - Mycrofts menn satte ham ut av spill.
Er det gjort?
Bra.
- Og ditt nettverk av hjemløse? - Hele gaten ble stengt av.
Som en scene fra et skuespill. Kult, ikke sant?
- Hva? - Jeg ville ikke ha gjort det sånn.
Det er smart funnet på, men...
- Jeg er litt skuffet. - Folk er så kritiske.
Det var ikke derfor jeg kom. Du vet hvorfor, Philip.
"Sånn gjorde jeg" av Jack the Ripper?
- Var det ikke spennende? - Du prøvde å lokke meg med sensasjoner.
Men du gikk litt for langt.
Jeg holdt ikke ut tanken på å ha drevet deg til...
Du hadde rett hele tiden. Jeg var ikke død.
- Nei, og nå er alt i orden, ikke sant? - Ja.
Men du kastet bort politiets tid og hindret rettens gang.
Jeg kunne ha oversett et terrorangrep som skulle sprenge parlamentet.
Unnskyld, Sherlock!
Vent... Det stemmer ikke.
Hvordan kunne du vite at John skulle stå på akkurat det stedet?
Hvordan kunne det gå så raskt? Tenk om syklisten bommet.
Og hvorfor forteller du meg dette?
Jeg er den siste du ville fortalt sannheten til.
Sherlock... Sherlock!
- Din... - Ansiktsuttrykket ditt. Du gikk på den.
- Din kødd! Jeg visste det! - Det var så pent, det du sa.
Jeg dreper deg om du sier et ord av dette videre til noen!
- Du visste hvordan den slås av. - Det er alltid en av-knapp.
Terrorister kan få masse problemer om det ikke er det. Alt var ikke løgn.
Jeg vet virkelig ikke hvordan man slukker sånne små lys.
- Du ringte politiet. - Naturligvis.
- Jeg skal drepe deg. - Gi deg... Det er så to år siden.
Sherlock, jeg ber deg. Du kan avløse meg i pausen.
Dessverre, kjære bror. Det er ingenting jeg kan gjøre.
Du forstår ikke hvor fryktelig det er.
- Du får gå ned og fortelle alt sammen. - Straks.
- Så fint, Mary. Har dere satt en dato? - En gang i mai.
- Første forlovelsesforsøk ble avbrutt. - Jeg ser fram til det.
- Du kommer vel, Sherlock? - Bryllup er ikke noe for meg.
- Hei, alle sammen. Dette er Tom. - Hei.
- Hyggelig å treffe dere. - Oi! Ja, takk det samme.
- Klar? - Ja.
- Champagne? - Gjerne.
- Takk. - Takk skal du ha.
Sett deg, er du snill.
- Er det alvor mellom dere? - Ja, jeg har gått videre.
- Syntes du... - Jeg sier ikke et ord.
Jeg venter fremdeles på svar. Hvorfor prøvde de å drepe meg?
Hvis du var på sporet av dem, hvorfor gikk de løs på meg?
Jeg vet ikke, og det liker jeg dårlig.
Livet er sjelden like pent og pyntelig som på bloggen din.
Jeg vet ikke hvem som ligger bak, men jeg skal finne det ut.
- Du nyter å være helt igjen. - Ikke vær dum.
- Det er åpenbart at du liker det. - Hva?
- Å være Sherlock Holmes. - Jeg vet ikke engang hva det betyr.
Du skal vel si hvordan du gjorde det? Hvordan du kunne overleve fallet?
- Du vet at jeg er uovervinnelig. - Helt ærlig...
Jeg besøkte graven din da du var død. Og holdt en liten tale til deg.
- Jeg snakket med deg. - Jeg vet det. Jeg var der.
Jeg ba om et siste mirakel: at du ikke skulle være død lenger.
Jeg hørte deg.
Nå er det tid for å være Sherlock Holmes.
John!
Tekst: David Skahjem www.undertext.se